Jeg hører deg.
Ja, greit.
Du sleper hælene når du går.
Mamma sa det samme.
- Hun hadde rett. - Men ikke for å lære meg...
-...hvordan å unngå romvesener. -Som kollegaen din ber jeg deg...
...om å løfte på føttene.
I hvert fall når vi patruljerer.
- Hvordan visste du at jeg var her? -Du var ikke i teltet.
Du går hit hver morgen.
Hva?
- Spionerer du på meg? -lkke spionerer, direkte.
- Du spionerer. - Nei.
- Jeg holder et øye med kollegaen min. - Hvis du sier det så, Hal Mason.
Hvis du sier det så.
Hva skjer?
Vi skal lete etter apotek og sykehus.
- Dr. Glass har lite forsyninger. - Bra.
Etter en uke i Richmond, begynner jeg å bli rastløs.
De kommer.
- Hva er det som skjer? - Vet ikke.
- Våre ordre? - Ta med deg berserkene...
...innta flankeposisjon, så snakker jeg med Weaver.
- Vent litt. - Unnskyld, pappa.
Du må holde deg nær meg. Kaptein?
Mechs angriper 1 km unna.
- På Vei hit? - Vi må ikke bli tatt...
...på senga. Innta forsvarsstillinger.
La berserkene rekognosere.
- Ok. Spørsmål. - Vær rask.
Det er noen som blir kraftig beskutt. Er det rebeller, bør vi hjelpe.
Vi hadde trengt det i samme situasjon.
Ta med deg berserkene og undersøk.
Vi må ikke gjøre noe som avslører hvor leiren er.
- Ok. oppfattet. - Rykk ut om ti.
- Hvor er Ben? - Er ikke han med deg?
Kan du passe på sykebussen, Matt?
Pass på dr. Glass.
- Hvis Ben dukker opp, be ham bli her. ala, sir, pappa.
Hva faen har skjedd her?
Moste romvesener.
Var det et lynangrep?
- Har vi noensinne vært så grundig? -lkke egentlig
Ingen skitters, ingen opprørere. Det er rene spøkelsesbyen her ute.
Vi får undersøke. Let etter folk-
-og utstyr vi kan bruke.
Dette er mech-skader.
Ingen patronhylser her.
Ingen mennesker var innblandet.
Skyter de hverandre nå?
Det ville vært noe.
Ben? Ben.
Pappa! Her borte!
Få den bort.
Ok.
Det er Rick.
- Hva faen gjør han her ute? - Det er Rick.
Jeg fjernet en stor splint fra skulderen.
Har mistet mye blod, men overlever.
Jeg trodde at han var forsvunnet.
Si fra når han våkner.
Slik at du kan avhøre ham?
Det stemmer, dr. Glass. Rick sa alt han visste om oss-
-til fienden. Det må ikke gjenta seg.
Han har ikke gjort noe. Han ble kidnappet og tøylet-
-og gjorde ting han aldri ville gjort ellers.
De gjorde det, ikke han.
Du har rett.
- Bare hold meg underrettet. -selvfølgelig.
- Er alt i orden, kaptein? ala, det er ingenting.
- Sett deg her borte. - Jeg sa jo...
Sett deg.
Vær så snill.
Førstehjelpsskrinet, Lourdes.
Antibiotikaen taper kampen.
Du kan få litt smertelindring.
- Du er ei tøff dame. - Tro meg...
...treåringer pleide å kaste opp på hodet mitt.
Dette er ingenting.
Så det blir omtrent der, sant?
- Har Ben dukket opp? - Nei.
Har sett overalt. Jeg vet ikke hvor han er.
Fortell det du sa tidligere.
Fortelle hva da?
- Fortelle hva da? - I forrige uke på tøyleanlegget...
...begynte Bens pigger å lyse.
Hva mener du med "lyse"?
Akkurat som på Rick i morges.
Som om han fikk kontakt med noen skitters.
- Og du sa ikke noe? - Han ba meg la være.
Han var redd for at alle skulle klikke, så jeg lovet ham.
Greit. Har det skjedd før?
Jeg tror det, men han ville ikke si mer.
- Jeg burde sagt det. ala, det burde du.
Hent gjengen din. Vi leter igjennom byen en gang til.
Vi har ordre om å lete etter sykehus. Dr. Glass trenger forsyninger.
Jeg bytter Tector og Crazy Lee mot Dai. Han sporer bedre.
- Ja visst. - Og hold utkikk etter broren din.
Greit.
Pappa!
Rick har våknet og er i panikk.
Weaver vil ha deg til sykebussen.
Rick, kan du høre meg?
Jeg får ikke noe ut av ham.
Han var desorientert, fikk panikk og trenger hvile.
Vi har ikke tid til hvile.
- Har du Ben med deg? - Nei.
Han er i fare. Alle er i fare.
Hvordan da?
- Var han med deg? ala. Han er skadet.
- Hvor er han? - Vet ikke, men jeg finner ham.
Er det trygt å flytte på ham?
- Jeg tror det, men... - Vent litt.
Vi vet ikke om vi kan stole på ham.
Han kan lede oss i en felle.
Den sjansen tar jeg for min sønns skyld og går alene hvis jeg må.
- Dra. - Ok.
Greit.
Hva er det vi leter etter?
Jeg vet ikke.
Kanskje det der? Ricks pigger lyser.
Han er nær.
- Ben? ala.
Ben er også nær.
Hva mener du? Er Ben sammen med noen?
Denne veien.
Her.
Ben? Det er pappa. Er du skadet?
- Pappa? Gå vekk! -Ben.
Det er Rick. Jeg tok dem med hit.
- Hvorfor gjorde du det? - Hvis han ikke får hjelp, så dør han...
...og da er alt tapt. Greit?
Dere får ikke skade ham.
Skade hvem, Ben?
- Det er ikke mulig. - Nei. Nei.
- Senk våpenet. - Jeg kjenner den skitteren.
Han var på skipet og prøvde å drepe meg.
Jeg reddet deg.
Jeg lot deg unnslippe døden. Du vet det er sant.
Vi må ta en prat. Det er viktig at du forstår.
- Så senk våpenet. - Hvis ikke vi hjelper ham, dør han.
- Han er død. - Det er vanskelig å tro...
...men vi har samme fiende.
Jeg føler også vrede og hat.
Men til vi har styrtet overherrene...
-...kan vi ikke... - Slutt å snakke!
Mange liv er ofret, Tom Mason.
NEI.
- Unna vei, gutt. - Pappa.
Dai, få Rick ut herfra.
På tide å bli kvitt krypet.
Ingen innvendinger fra meg.
- Vær så snill! - Vent, vent!
- Vent, vent. - Hva da?
- Vi trenger den som fange. - Glem det.
En god skitter er en død skitter.
Den var med da jeg ble avhørt. De stolte på den.
Den kan ha informasjon.
Den kan vite alt. Militæret i Charleston-
-vil sikkert vite mer.
Og hvis den nekter å snakke?
Da har vi ingen bruk for den-
-og sender den til helvete.
Tilbake.
- Funnet noe? - Bare noen poser bomullsdotter.
En flaske dextro-metho-noe.
Ta den før hun drikker det.
Bare ett sykehus igjen. Det ser ikke bra ut.
Søk ly.
Her.
Gå, gå.
- Dukk. - Hva?
Vær rolig.
- Vær rolig. - Jeg er rolig.
- Er du rolig? - Veldig rolig.
- Jeg har aldri før vært så rolig. -lkke jeg heller.
Vi burde grille den jævelen.
- Kanskje i en ølmarinade. - Ja.
Hold dere unna.
Dette er ikke noe allmøte. Tilbake til postene.
Han trenger hjelp, Anne.
Jeg har ikke nok til oss engang. Hvorfor hjelpe ham?
Han er annerledes.
Du må stole på meg.
- Hvorfor er det ingen som lytter? - Ben.
Ro deg ned. Anne, hold den i live...
-...slik at vi kan avhøre den. - Jeg skal prøve.
Hold øye med Rick.
Ikke slipp ham av syne. Hent meg når skitteren vil snakke.
- Skal bli. - Jeg vil snakke med deg.
Nå flytter vi på den.
- Du må hjelpe meg, Ben. - Jeg prøver å forklare.
Tror du virkelig på et skitter-opprør?
Ala. Han er deres leder. - Hvor lenge har dere hatt kontakt?
Etter at Jimmy døde.
- Hvor lenge har piggene lyst opp? - Hvem fortalte det?
Det spiller ingen rolle. Hvor lenge?
- Omtrent like lenge. - Hvorfor sa du ingenting?
- Du ville sett på meg som en fiende. - Du er aldri fienden.
- Ødelagt da. - Jeg ville prøvd å hjelpe deg.
- Hjelp meg nå! -Hvordan?
Ved å tro på meg.
Ok. Sett deg.
Hvordan er et opprør mulig?
Vi vet at de også er tøylet.
Ja, men noen av dem har klart å motstå-
-virkningen av tøylingen. De har prøvd å styrte overherrene i over 100 år.
De har slåss og stått imot. De har mislyktes hver gang.
De tror de kan lykkes med vår hjelp.
- Han torturerte meg og drepte andre. - Bare for å ikke vekke mistanke.
Han måtte få tak i deres slagplaner-
-og ikke minst finne likesinnede.
Det virker rart.
Man kan gjemme seg bak en ordre,-
-men drap på uskyldige er uakseptabelt.
Han drepte ikke deg.
Du lever.
- Han reddet deg. - Hvorfor gjorde han det?
Han ser vår motstandsbevegelse-
-som den beste sjansen de har. De kan bare forme en allianse-
-via sånne som deg og meg-
-og tusenvis av andre over hele verden.
Nå gjelder det.
- Du er så fordømt beinete. - Jeg tar med en pute neste gang.
Min første bil var en Civic.
Den hadde gått 341000 km.
Ingen forsto hvorfor jeg ville ha den,-
-men jeg hadde akkurat truffet en jente som het Rita.
Vi trengte et sted å være alene, så bilen...
- Var din ungkarsbule. - Jeg elsker sota vinduer.
Vi fikk være i fred.
Rita.
Hva er galt med Rita?
Det heter bare gamle damer.
Ja vel, Margaret.
Hun var ingen gammel dame.
Hun danset jazz.
De pleide å opptre på skolen,-
-og hun hadde på seg ettersittende tights.
- Spandex? - Nei.
Nei, det var en slags jazzbukse.
Første gang jeg så henne danse, ble jeg forelsket.
- Kjærlighet ved første blikk. - Første blikk av jazzbukser.
Kjenner ingen som snakker som deg.
Ikke engang Rita?
Vi snakket ikke så veldig mye.
Eller Karen?
Jeg rakk aldri å finne ut av det.
- Unnskyld. - Det gjør ingenting.
Det gjør ingenting.
Jeg tror at vi kan røre på oss nå.
Jeg vet ikke når jeg går for langt.
- Jeg sa at det ikke gjør noe. slo, det tror jeg.
Så jeg er en idiot som nevnte det. Unnskyld.
Jeg burde ha fortsatt å snakke dritt om Rita.
- Er det greit? - Alltid.
Greit.
Merket at man ikke hører sirisser lenger?
Eller trafikken? Eller fly?
Eller naboens TV med baseball på høyeste volum.
Siste omgang med fulle baser og en fulltreffer med balltreet.
Publikum brøler!
Unnskyld. Jeg savner det.
De kan ha baseball i Charleston.
Eller en TV.
Kan den snakke?
Ja, det kan jeg.
Vi har ikke tid til tull og vil bare ha svar på spørsmålene våre.
Det skal dere få. Først vil jeg snakke med Mason.
- Vi går ikke noe sted. - Som du vil.
Det er greit, kaptein.
Ut herfra. Vi lar dem være alene.
Kom igjen.
Dere har en fantastisk planet.
Jeg er ikke i humør for tomprat.
- Jeg skjønner. - Jeg vil vite hva du vet.
Hvorfor sønnen din er så viktig?
- Først og fremst vil jeg vite det. - Jeg skal prøve.
Jeg har så mye å fortelle, men så lite tid.
- Jeg har all verdens tid. - Nei, dessverre.
En dødspatrulje er på vei for å drepe meg-
-og alle i leiren.
SYKEHUS
Rene lakener.
- Det var lenge siden sist. - Vi har bandasjer, legesprit, aspirin.
- Det holder en stund framover. - Apoteket
Så bra.
Må du gjøre det der?
- Jeg vil bare uttrykke litt glede. - Så bra.
Vi tar det vi trenger og tar en høneblund-
-på sengene vi fant. Vel fortjent.
Vi drar hjem i kveld. Jeg informerer Maggie.
Er alt i orden?
Tector og Craze har tenkt å ta seg en lur i sengene.
Ekte senger, rene lakener.
- Blir du ikke med inn? - Nei.
Ikke noe sykehus for meg.
På grunn av kreften?
Du sa ikke hvilken kreft det var.
Slo, det gjorde jeg. -Du sa at det var den dårlige sorten.
Som om det finnes en bra sort.
Hjernesvulster.
- Flere enn én? - De opererte meg tre ganger.
Jeg har faktisk hull i hodeskallen.
Kjenner du det myke?
- Er det ikke ekkelt? - Nei.
Da jeg skulle opereres for tredje gang,-
-tenkte jeg: "Hvis jeg ikke overlever,-
-hvis jeg dør på bordet, så er det greit."
Var det så ille?
Som om livet renner ut av en.
Man har bare en dråpe igjen.
Om den forsvinner, ville det ikke vært særlig mye liv igjen.
Godt at du fikk det tilbake.
Jeg fikk det ikke tilbake. Ikke alt.
Maggie.
Nei, ikke si noe.
Glem det.
Ingenting du sier, overbeviser meg om at det du påstår er sant.
Er ikke tjue av mine falne kamerater i morges nok for deg?
Jeg vet ikke hva kampen gjaldt-
-og bryr meg ikke. Men en revolusjon?
En motstandsbevegelse?
Jeg kjøper det ikke. Det rimer ikke.
- Hvordan kan jeg overbevise deg? - Gi meg en troverdig grunn!
Det kan være vanskelig å forstå, men min planet var veldig lik deres.
- Vi levde i fred og ro. - Fortsett
Så kom de og tilintetgjorde alt vi elsket.
Vi ble gjort til slaver og ble tvunget til å adlyde.
"Chemlocks" ble lagt inn i ryggmargen,-
-slik vi gjorde mot dere.
- Mener han tøylingen? ala.
Vi sloss, men de var for sterke.
Så kom vi hit-
-og så hvordan deres art gjorde motstand.
Selv om dere nesten var utryddet, så nektet dere å kapitulere.
Skjønner du ikke?
Sammen kan vi gjøre det vi ikke klarer på egen hånd,-
-nemlig å styrte dem.
Interessant historie.
Jeg forstår hvorfor min sønn liker den. Han er svak for eventyr.
Men jeg har sett deres oppførsel.
Jeg har sett hvor lett dere tilintetgjør-
-river mennesker i fillebiter.
Dere dreper uten å kjenne verken anger eller kvaler.
Jeg angrer på mye og er fylt av samvittighetskvaler.
Du ville aldri kunne forstå hvor dyp min sorg er.
- Bevisene tyder på det motsatte. - Kanskje det, men faktum gjenstår.
Deres våpen er underlegne, og dere skjønner ikke deres strategi.
Følg oss og overlev, eller slåss alene og gå under.
- Hadde glemt hvordan en seng føles. - Veldig spretten.
- Du, Maggie. - Hva er det?
- Jeg vil bare si... - Hør her.
Vi trenger bare å vite at vi kan stole på hverandre-
-som partnere. Vi passer på hverandre, men ikke noe mer enn det.
- Det er det hele. - Jeg vil ha mer.
Vi vil mye, men ikke dette.
Det er umulig, så kutt ut.
Vi er snart hjemme.
Hva er det der?
Dødspatruljen har oppsporet meg. De dreper oss alle.
- Så dere hvor det kom fra? - Nei!
- Hvor er Maggie? -Dra!
- Stikk herfra! - Dekk meg!
Vi har ingenting å skyte på!
NEI.
- Hva gjør du her? Stikk! - Jeg må få deg tilbake til leiren.
- Kom igjen! - Idiot.
Hold deg fast.
Trekk unna.
Jævelen har ført dem rett til oss.
- Nei, det er ikke sant. - Vent.
- Flytt ungene bort fra buret. - Du må høre dette, Dan.
Tilbake, Tom.
Det er en ordre.
NEI.
Tilbake nå!
NEI, hel.
Ikke skyt:
Rick.
Greit.
- Jeg har deg. - Sånn.
- Tror du hun klarer seg? - Vi vet ikke ennå.
Vi må dra.
- Kan du finne en sjåfør til meg? ala, jeg fikser det.
- Har du henne? - Vi har henne.
- Pent og rolig, Hal. - Greit.
Pent og rolig.
Pent og rolig...
Ben.
Det gjør ingenting.
At denne personen dør, spiller ingen rolle.
Vi kommer til å vinne.
Snakk med din far.
Du har en far, Ben.
Få ham til å tro det.
Få alle til å tro det.
Du klarer det.
Ben.
Han trenger min hjelp.
- Han trenger min hjelp. - Ben.
Han trenger meg!
Vi trenger deg. Vi trenger deg.
Jeg trenger deg.
Det ordner seg.
Jeg ser ingen kulefragmenter,-
-og de traff ikke lungen.
Dr. Glass tror at hun klarer seg.
Dere skal få være alene.
- Hvorfor hentet du meg? - Hvorfor?
- Hva slags spørsmål er det? - Du kunne ha blitt drept.
Du også.
Det er folk som trenger deg, Hal.
Akkurat som deg.
NEI.
Jeg trenger deg. Greit?
Jeg trenger deg.
Du sa at vi skulle passe på hverandre.
Vi hjelper hverandre og tar hånd om hverandre.
Hvis noe skulle skje med deg...
Hva skal dette forestille?
Det er bare...
Du kommer til å si at det både er vanvittig og dumt.
Men da jeg så deg ligge der på bakken...
Jeg...
- Du... - Hva er det?
Ingenting.
Jeg bare...
Hva da?
- Kan du gjøre meg en tjeneste? Hva som helst.
- Sett deg. - Ok.
Kan du bli hos meg til jeg sovner?
Det kan jeg.
Den tredje sprøyta.
- Hva er den for? - Den hjelper deg å sove.
Er det beroligende?
Du lurte meg.
Godt å ha medisiner,-
-ellers ville vi kappet av beinet og håpet på det beste.
Jeg får være takknemlig for små mirakler.
- Ville du snakke med meg, kaptein? ala.
Kan vi få snakke privat?
Ikke for lenge. Du må avlaste beinet og hvile deg.
Jeg lover.
Jeg sier det som det er. Jeg er forbanna på deg.
- Det er forståelig. - Du utsatte oss for fare...
...og nektet å adlyde ordre.
Jeg er lei for det.
Unnskyldningen godtas,-
-men...
Og dette er stort.
Jeg bekymrer meg for Ben.
Det har jeg gjort siden Jimmy døde.
Ikke for hans ve og vel.
Jeg lurer på hvilken fare han utgjør for oss.
Du har rett.
Jeg har også tenkt på det.
Han er sønnen min, så hva kan jeg gjøre?
Jeg forstår. Det gjør jeg virkelig.
Men iblant må man ta vanskelige beslutninger.
Jeg er enig.
Når tiden er inne, undrer jeg på om du kan ta en sånn avgjørelse.
Det vet jeg ikke.
Det vet jeg ærlig talt ikke.
La gå.
Jeg vil slippe å ta avgjørelsen for deg.
- Er det forstått? ala.
Bra.
Jeg må legge meg. Det har legen foreskrevet.
Ja, sir.
Tom.
Da Porter førte oss sammen, likte jeg deg overhodet ikke.
Det merket jeg ikke...
...men jeg kan si at det var gjensidig.
Jeg er en sta jævel iblant.
Iblant?
Jeg forsto ikke hva en lærer kunne få til ute i felten.
Men...
...Tom...
Jeg har begynt å respektere deg, og...
Jeg føler det samme, Dan.
- Har han sloknet? - Fullstendig.
Nå får han mer søvn enn de siste fire månedene.
Jeg har antibiotika til infeksjonen.
- Vi vet mer i morgen. - Flaks at vi fant fram hit.
Vi har to ukers reise til Charleston.
Nå kan vi lade batteriene.
Godt å høre. Hvordan har Ben det?
Han er en typisk tenåring.
Han forstår seg ikke på faren sin og vil forandre verden.
Du har nok rett.
På tross av alt som foregår, er han en tenåring.
Han er så fordømt selvsikker.
Han vet nøyaktig hva han gjør og er mer selvsikker enn meg.
Bare still opp for ham, så klarer han seg.
Jeg håper det.
Det er alt vi kan gjøre nå.
Jamil fikk i gang nødgeneratoren.
Hvis han bare fikk i gang vannet.
Vi må jo ha noe å se fram til i Charleston.
Ja, men allikevel.
Sett at det er mange rom her?
- Det var det første jeg tenkte på. - Jaså?
Sikker?
Har du ikke høydeskrekk lenger?
NEI.
Jeg er ikke redd for noe lenger.
Det er umulig.
Hvorfor det?
Bare fordi...
Ikke noe godt svar.
NEI.
Du har rett. Det er det ikke.
Hvis jeg"-
Hvis jeg forteller noe til deg, kan du holde det hemmelig?
Jeg tror det.
Jeg...
Jeg må dra min vei. Iallefall en stund.
På grunn av skitteren?
Noe i den retningen.
Når da?
Jeg vet ikke, Matt.
Jeg vet ikke...